4.3. Příprava souborů pro zavedení ze sítě pomocí TFTP
Předcházející | Kapitola 4. Získání instalačních médií | Další

## 4.3. Příprava souborů pro zavedení ze sítě pomocí TFTP

Pokud je váš počítač připojen do lokální sítě, můžete jej zavést ze sítě pomocí TFTP. Jestliže chcete pomocí TFTP zavést instalační systém, musíte na vzdáleném počítači nakopírovat zaváděcí soubory do specifických adresářů a povolit zavádění vaší stanice.

Musíte nastavit TFTP server a často i BOOTP server nebo DHCP server.

BOOTP je IP protokol, který informuje počítač o jeho IP adrese a prozradí mu, odkud si má stáhnout zaváděcí obraz. DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol) je flexibilnější, zpětně kompatibilní rozšíření protokolu BOOTP. Některé systémy mohou být nastaveny pouze pomocí DHCP.

Některé starší stroje HPPA (tj. 715/75) používají místo BOOTP protokol RBOOTD. Balíček je dostupný na WWW stránce parisc-linuxu.

Pro přenos zaváděcího obrazu ke klientovi se používá protokol TFTP (Trivial File Transfer Protocol). Teoreticky můžete použít server na libovolné platformě, která jej implementuje. Ukázky v této kapitole se vztahují k operačním systémům SunOS 4.x, SunOS 5.x (neboli Solaris) a GNU/Linux.

### 4.3.1. Nastavení BOOTP serveru

V GNU/Linuxu můžete použít v zásadě dva BOOTP servery. Jednak je to CMU bootpd a druhý je vlastně DHCP server — ISC dhcpd. V distribuci Debian GNU/Linux jsou k dispozici v balíčcích `bootp` a `dhcp`.

Pokud chcete použít CMU bootpd, musíte nejprve odkomentovat (nebo přidat) jeden důležitý řádek v souboru `/etc/inetd.conf`. V systému Debian GNU/Linux můžete spustit `update-inetd --enable bootps` a následně restartovat inetd pomocí `/etc/init.d/inetd reload`. V jiných systémech přidejte řádku, která bude vypadat zhruba takto:

    bootps  dgram  udp  wait  root  /usr/sbin/bootpd  bootpd -i -t 120

Nyní musíte vytvořit soubor `/etc/bootptab`. Jeho struktura je velmi podobná té, co používají staré dobré soubory `printcap`, `termcap`, a `disktab` ze systému BSD. Bližší informace jsou v manuálové stránce `bootptab`. Pokud používáte CMU bootpd, musíte rovněž znát hardwarovou (MAC) adresu klienta. Následuje příklad souboru `/etc/bootptab`:

    client:\
      hd=/tftpboot:\
      bf=tftpboot.img:\
      ip=192.168.1.90:\
      sm=255.255.255.0:\
      sa=192.168.1.1:\
      ha=0123456789AB:

Z příkladu budete muset změnit minimálně volbu ,,ha'', která značí hardwarovou adresu klienta. Volba ,,bf'' specifikuje soubor, který si klient stáhne protokolem TFTP, viz 4.3.4 – „Přesun TFTP obrazů na místo“.

V kontrastu s předchozím je nastaveni BOOTP pomocí ISC dhcpd velmi jednoduché, protože dhcpd považuje BOOTP klienty za speciální případ DHCP klientů. Některé architektury však vyžadují pro zavádění klientů pomocí BOOTP komplikované nastavení. Je-li to váš případ, přečtěte si 4.3.2 – „Nastavení DHCP serveru“. V opačném případě stačí v konfiguračním souboru vložit do bloku podsítě, ve které se nachází klient, direktivu `allow bootp`. Potom restartujte dhcpd server příkazem `/etc/init.d/dhcpd restart`.

### 4.3.2. Nastavení DHCP serveru

Jednním ze svobodných DHCP serverů je ISC dhcpd. Debian GNU/Linux jej obsahuje jako balík `dhcp`. Následuje ukázka jednoduchého konfiguračního souboru (obvykle `/etc/dhcpd.conf`):

    option domain-name "priklad.cz";
    option domain-name-servers ns1.priklad.cz;
    option subnet-mask 255.255.255.0;
    default-lease-time 600;
    max-lease-time 7200;
    server-name "karel";

    subnet 192.168.1.0 netmask 255.255.255.0 {
      range 192.168.1.200 192.168.1.253;
      option routers 192.168.1.1;
    }

    host clientname {
      filename "/tftpboot/tftpboot.img";
      server-name "karel";
      next-server servername;
      hardware ethernet 01:23:45:67:89:AB;
      fixed-address 192.168.1.90;
    }

Poznámka: novější (a preferovaný) balík `dhcp3` používá konfigurační soubor `/etc/dhcp3/dhcpd.conf`.

V tomto příkladu máme jeden server jménem `karel`, který obstarává práci DHCP a TFTP serveru a také slouží jako brána do sítě. Ve svém nastavení si musíte změnit alespoň doménové jméno, jméno serveru a hardwarovou adresu klienta. Položka `filename` by měla obsahovat název souboru, který si klient stáhne přes TFTP.

Po úpravách konfiguračního souboru musíte restartovat dhcpd příkazem `/etc/init.d/dhcpd restart`.

### 4.3.3. Povolení TFTP serveru

Aby vám TFTP server fungoval, měli byste nejprve zkontrolovat, zda je tftpd povolen. Toho obvykle docílíte následující řádkou v souboru `/etc/inetd.conf`:

    tftp dgram udp wait nobody /usr/sbin/tcpd in.tftpd /tftpboot

Při instalaci z debianích balíků se o nic nemusíte starat, protože se tento řádek založí automaticky při instalaci balíku.

Podívejte se do souboru `/etc/inetd.conf` a zapamatujte si název adresáře, jehož jméno je za in.tftpd; budete jej dále potřebovat. Přepínač `-l` umožňuje některým verzím in.tftpd zaznamenávat všechny požadavky, které mu byly zaslány, do systémových logů. To je vhodné zejména v situaci, kdy zavádění neprobíhá tak, jak má. Pokud musíte změnit obsah souboru `/etc/inetd.conf`, musíte proces inetd upozornit, aby aktualizoval svá nastavení. Na počítači s Debianem stačí spustit `/etc/init.d/inetd reload`. Na jiných systémech musíte zjistit ID běžícího procesu inetd a spustit `kill -HUP `inetd-pid``.

### Poznámka

### 4.3.4. Přesun TFTP obrazů na místo

Dále je potřeba umístit příslušný TFTP obraz (viz 4.2.1 – „Kde se nalézají instalační obrazy?“) do adresáře, kde má tftpd uloženy obrazy, obvykle `/tftpboot`. Bohužel TFTP klient očekává jméno souboru v určitém tvaru, pro který neexistují žádné závazné standardy. Proto ještě musíte na příslušný obraz vytvořit odkaz, který tftpd použije pro zavedení konkrétního klienta.

Předcházející | Nahoru | Další
4.2. Stažení souborů z debianích zrcadel | Domů | 4.4. Automatická Instalace